Dags att hämta hund!
- Va? - Hejsan.
- Vi rustar upp i dag, Owen. - Visa almanackan.
Började du inte jobbet helt nyligen?
Han har rastat hundar i tre månader.
Jag har valt ut den jag vill ha.
- Bra gjort. - Ja, det är ju jättebra.
Kan vi pratas vid en stund?
Vore det inte vettigare
att vänta tills vi flyttat innan vi skaffar hund?
För hundens eget bästa. Han slipper nytt hus,
nya kvarter och allt annat nytt.
- Det var bestämt. - Det har du rätt i.
"Om du vill lyckas måste du jobba hårt
och hålla målet i sikte."
- Ett direkt citat. - Jag har nått målet.
Ska vi ge oss av vid tolvtiden då?
Det blir kul för honom.
Han behöver en kompis.
Jag får lägga ut tidningar.
- God morgon, ms Ryan. - Mr Baker.
Barbara Ann har sovit dåligt. Pressa henne inte.
Och håll till på gräset. Hon har känsliga tassar.
Stå still, Wilson.
Han var lös i magen i går.
Håll ett öga på "fasta" resultat.
Inga problem.
Sköt dig nu, Nelly. Och låt dig inte hunsas.
- Jag tar vara på henne, mr Leone. - Det vet jag.
Hej då.
- Vill du ha den? Synd. - Psyka!
- Din kille är här, Connie. - Från Knaseby.
Lägg av!
God morgon, Frankie och Fred.
God morgon, fjant.
Pussa hej då!
- Vill du följa med? - Vi ska bada.
Hundpojken.
Det luktar bajs.
Wilson!
- Han tar i det. - Urk!
- Det är fast. - Kom så går vi.
- Äckligt! - Varför går han klädd sådär?
Skulle inte du skaffa hund i dag?
Vi ses nog inte så ofta nu.
Du fortsätter väl att rasta Shep?
Ja, och då ses vi,
annars är jag upptagen
med att dressera honom och så.
- Rappa på! - Ja, kom loss!
Ha kul på badet.
- Detta är Bob. - Varsågod, Bob.
Jag letar efter en strävhårig jycke.
Vi larmades om en strävhårig jycke.
Kan vara en prärievarg. Det är fullt möjligt.
Eller en galen tax igen.
Var kom du ifrån?
Vänta. Stanna!
Nu fick jag dig!
Vad söt!
- Vilken gulleplutt! - Kom till matte.
- Det är nåt fel på den. - Vilken elaking!
Pussa mig. Jag vill också gosa.
Bit inte.
Nån här ska möta sin nya bästis!
Vill du verkligen ha honom?
Du får bestämma.
Han är intressant!
En liten fånge!
Grabben själv! Berättade du om gruffet i morse?
Owen hjälpte mig att fånga in tuffingen.
- Är han herrelös? - Han har ingen ID-bricka.
Bara en märklig sten. Annars är han pigg och kry.
- Han verkar orolig. - Undra på det. Hans dar är räknade.
- Vad menar du? - Han är mopsig. Det är inte poppis.
Mopsig?
Ni skulle väl inte avliva honom?
Hubble. Lugna dig!
Fot!
Sakta ner farten.
Nej! Inte så fort!
- Hej, mr Leone. - Hallå där.
- Vem är det här? - Hubble. Han är min.
God dag.
- Hubble, fy! - Det gör inget.
- Jag är en främling. - Var är Nelly?
Hon gillar att läsa rubrikerna.
Lugna dig!
Jag måste dressera honom.
Lycka till.
Det är första dan. Gör så gott du kan.
Okej då.
Sitt!
Duktig pojke!
Jaha. Plats!
Plats!
Han är smart.
Okej då, geniet, försök rulla runt.
Spela död?
- Men han är jättesmart! - Så kul då.
Han är för smart.
Det är synd att säga det,
men alla tror att deras hundar är smartast i världen.
HUNDENS INRE LIV
"Kärlek och trofasthet."
Ingen fara.
Vi tar det så nätt.
Nähä, du!
Kom, pojken!
Hubble.
Veckans specialpris: färska, mogna persikor.
Kraftstationen KRZY - tokig i klassisk rock.
Jag säger er: mirakel händer varje dag...
Kom, pojken.
Kom...
Vilken knäpp dröm!
Mer som en mardröm.
Testing. Ett, två, tre...
Se inte på mig sådär.
Eller sådär. Plats!
Hör du mig?
Är det säkert?
Tala!
Katten också! Vad har jag gjort?
Var inte rädd. Jag är Canid 3942.
Gubben?
Var det du? Upp och hoppa!
Inte ett knyst.
Glöm nu inte de andra hundarna.
Prosit! Nån är lite förkyld.
Stackars liten.
Raska på!
Kan hon hållas i trädgården?
- Lärde du dig att prata? - Nu kommer frågorna.
Man kan säga att du hör bättre nu.
Hur är det här möjligt?
Jag har inte tid att dressera dig just nu.
- För mig till dina ledare. - Ledare?
- Hundarna som rastar dig. - Jag rastar dem!
Klart att du gör. Det här måste redas ut.
Är jag den enda som förstår dig?
Det var en olyckshändelse.
Du får aldrig berätta det. Det var en stor tabbe.
Ingen skulle tro mig. Hundar brukar inte prata.
- Nödsituation! - Det är skandal!
Grabben hör vad vi säger.
Vet du verkligen vad jag säger? Hör du mig nu?
Ja.
Kan jag få ett kex?
Nej, vänta. Tio kex.
Nej, ge mig 20 kex!
Du pysen, lossa halsbandet lite. Det kniper i pälsen.
Kan vi prata om hur söt jag är?
Jag glömde vad jag skulle säga.
Jag har en fråga. Hur funkar burköppnare?
Nog! Samla er.
Jag visste han var trubbel när jag nosade hans rumpa.
Jag har ett viktigt uppdrag och jag räknar med er hjälp.
Vänta! Var är du ifrån?
Där vi alla är ifrån: Hemplaneten.
Otroligt!
- Det är sant! - Vad pratar du om?
För tusentals år sen kom hundar hit för att kolonisera jorden.
Alla jordhundar härstammar från dem.
Vilken hemplanet?
Hundar ska inte prata med folk.
Känner du inte till hundstjärnan? Den heter Sirius.
- Vet ni vad han pratar om? - Mormor drog historier.
Alla vet om det. Min farfars far flög hit över Uranus.
Väntar ni er att jag ska tro att det finns en hundplanet?
Vi väntar oss inte mycket från din art. Låt oss prata ifred nu.
- Ut och lek! - Jag behöver inte gå min väg.
Sa du nåt om ett uppdrag?
Just det. Jag ska avge rapport om jordhundar.
- Som ett provresultat? - Ja.
Sitt! Jag ska granska er och betygsätta
hur ni följer Sirius kodex om värdighet och dominans.
Ska du betygsätta oss?
Sen rapporterar jag till vår ädla ledarhund:
Grand danois.
- Va? - Toppjycken?
- Högste befälhavaren. - Jag måste kissa.
Grand danois är orolig över rykten i galaxen
om att ni har tappat vittringen
på dominansen över jorden.
Ett tokigt rykte påstår att hundar är sällskapsdjur.
Kära nån! Det är ju tokigt.
- Heltokigt! - Vem skulle säga nåt sånt?
Du tror väl inte på allvar att hundar styr...
Kan vi hämta luft? Jag är lite omtöcknad.
Ser du det här? Jag köpte det.
Jag ska sätta det på dig för att du är min hund.
Lyssna inte på snubben.
Tanken att hundar styr är så långsökt.
Sök?
Jag lär upp dig och bestämmer över dig.
- Förstår du? - Jag står helt fri!
Kasta bollen, kasta frisbeen! Ta en pinne eller vad som helst!
Du tror det, men du har fel.
Baker! Vem pratar du med?
- Hundarna. - Du snackar med dem som människor.
- Det måste man för att dressera dem. - Kom så sticker vi.
Min hund skulle inte få vara med en knäppskalle.
Vilken knäppis!
Nu räcker det! Jag gjorde bort mig.
Allt snack om hundplaneten!
Jag vill ha bevis.
- Jag är övertygad. - Kan du flyga?
- Han kan störta! - Jag är en utmärkt pilot.
Men jag råkade på kraftiga vindstötar.
- Vad är det här? - Akta! Det är min woofer.
En radiosändare. Den fick sig en törn i landningen.
- En törn? - Flyg själv får du se.
Använde du den i går kväll?
Den kortslöts och du fick en stöt.
Nu kan jag prata med dig men inte med Sirius.
- Jag kan nog laga den. - Håll tassarna borta!
Jag är bra på att meka.
Jag kan ju inte göra det värre.
Det blir ditt jobb. Granskningen börjar i morgon.
Jag vill se hur ni sköter herraväldet.
- Självklart. - Inga problem.
- Vi ska visa dig! - Nu är ni illa ute.
Vi ses i morgon!
- Om det är för svårt... - Lugna dig, Hubble.
Jag heter Canid 3942.
Det är ju bara ett nummer. Du heter Hubble.
När började folk och hundar umgås?
För tusentals år sen.
Jag förstår inte varför.
Här kallas hundar människans bästa vän.
Hundar behöver inte vänner.
- Det behöver alla. - Varför?
Jag är inte den bäste att fråga eftersom jag inte har några.
Har ni en pratstund?
Där är gubben...
Om den här går i golvet bli vi rätt yra i skallen.
Det är inget att leka med.
I morgon blir vi klara med vardagsrummet.
Sen är det dags att flytta igen.
Det här huset har jag tyckt bäst om.
Jag också.
- Har du det bra? - Jadå.
Okej då.
Sov så gott.
Du med, tvärviggen.
Jag tror att han förstod.
Om nån torkar av sig på mig en gång till...
Har du...
Jag drack ur den skålen.
Allt jag ber om är lite respekt.
- Varför gör du så? - Jag behöver sova.
- Varför snor du runt? - Nog med frågor.
Vi har mycket i morgon. Släck nu.
Hubble? En sak till.
Hur kan hundar sköta en planet helt själva?
Ta inte illa upp, men ni är inte så smarta.
Inte? Vem lärde upp vem hela dan?
Du känner till ditt hem, men jag vet mer om mitt.
Och en sak är säker - här styr inga hundar.
Nu ska du få se hur vi styr härnere.
Vi ska visa dig allt.
Jag är inte rädd. Jag darrar av förväntan.
- Jag måste börja. - Varför?
Du vill inte handskas med mig innan mitt besök på salongen.
På jorden gör människor det som är viktigast åt oss.
Hår, naglar och accessoarer.
De kliar oss på ryggen.
Jag har egen chaufför.
Jag har nån som handlar åt mig.
De gör mackor som jag äter.
De värmer upp våra liggplatser.
De planterar träd att kissa mot.
- Vi får vad vi vill. - Vi gör vad vi vill.
Vi går vart vi vill.
Det ser ut som om människor styr, men vi plockar inte upp deras bajs.
- Det övertygade mig. - Rätt schyst, va?
Vad säger du, rymdhunden?
Ni är sällskapsdjur!
Ni är bortskämda lathundar utan nån värdighet.
- Påverkar det betygen? - Vad tror du?
Jag har inget val. Jag måste kugga er.
- Kugga dem? - Det vore illa.
Ursäkta, men vi har varit borta från hemplaneten så länge.
Kan du friska upp våra minnen?
Bli vår lärare!
Jag bara rapporterar, sen åker jag.
Åker?
- Ska han fara? - Vad menar du?
Jag hämtas med rymd-apport.
Då har vi tid att bättra oss.
Snälla, hjälp oss. Vi vill klara provet.
- Vi vill bli som du. - Precis. Smarta, värdiga...
Vad inbillar vi oss? Sånt kan vi bara drömma om.
Säg inte det.
Jag är gammal, men jag gillar nya knep.
Snälla!
Snälla rara...
Kom igen!
Det är fult att tigga, men nåt kan jag lära dem.
Hubble är vår lärare!
Men inga trix, förstått?
I morgon sliter vi hund.
Du bestämmer, lärarn!
Jag insåg inte vilket intryck jag gjort. De ser upp till mig.
Om jordhundar gillar nån är de inte rädda att visa det.
Ett exempel på mänsklig intelligens?
- Fint. - Jag vet.
Äntligen!
Nu vill jag rusta upp vårt nya hus!
- Redan? - Det är vårt drömhem!
Det kliar i fingrarna på mig.
Det sa du om det här huset,
och alla husen vi hade innan.
Det är vårt jobb, det vet du ju.
Jag vill stanna på en plats.
Flytta en gång för alla.
Det spar pengar att bo där vi renoverar.
Le!
Och vi byter upp oss för var gång.
Det är fint här, tycker jag.
Vilken snäll komplimang!
Men det nya stället är ännu bättre.
Flytta dig lite, jag vill knäppa tavlan.
Och du slipper vara ensam. Du har ju Hubble!
Hej. Jag ville bara...
- Var var du? - Med mamma. Det rör inte dig.
- Varför ylar hundar mot månen? - Det är vargarna.
De ylar inte mot månen utan mot hemplaneten.
- Sirius? - Två stjärnor till vänster.
Vargar tjuter för att de längtar hem.
När rymd-apporten hämtar dig,
åker du tillbaka då?
Det här är ett tillfälligt uppdrag.
Visst. Jag fattar.
Jag är tacksam att få bo här under tiden, men...
Ingen fara. Jag är van vid tillfälliga uppdrag.
Okej. Då börjar vi första lektionen.
Värdighet kommer inifrån.
På Sirius börjar vi dagen med meditation.
Vi mjukar upp med avspända rörelser
för att nå ett högre medvetande
och släppa våra djuriska impulser.
Ge efter.
Andas in och ut.
In och ut.
Slappna av.
Släpp efter.
- Ursäkta. - Shep äter människoföda.
Tur för oss.
Jag slår ut den ur parken.
Sudda bort allt runt omkring er.
- Var det en boll? - Jag hörde en boll.
Koncentration är nyckeln till hundlivet.
- Var det en boll? - Jag tror det.
- Jag med. - Jag måste hämta den.
- Icke sa nicke! - Ur vägen. Den är min!
Vad hände? Missade jag nåt?
Baker.
Kolla in.
- Ge tillbaka bollen. - Jag har den inte.
Säg åt dina hundar att ge hit den.
Säg det åt dem, hundpojken.
- Vilket freak! - Freakig, som du.
Håll honom!
- Hörni! - Lägg av!
Säger vem då?
Connie!
Vad gör du nu, Baker?
Få bort dem!
Res dig upp långsamt.
Om de bits stämmer min pappa dig.
Ge mig bollen.
Där. Men de jagar nog efter den.
Ta den! Jag bryr mig inte.
- Är det er enda boll? - Ta den!
Men den som inga bollar har...
Om vi ser dig ensam är det ute med dig.
Riktigt ute.
Spring!
De är såna nollor.
- Varför umgås du med dem? - Vi har alltid känt varann.
Jag kan vara med dig, kanske.
Kan du passa hundarna? Jag ska se till Hubble.
Gör det.
- Hur gick det? - Varför ingrep du?
- De kastade sten på dig. - Vi utkämpar våra egna strider.
Varför tog du risken för min skull?
Du är ju min hund.
Och det är vad vänner gör.
- Du ställde upp för mig. - Det är sant.
Varför gjorde jag nåt så dumt?
Jag tror att de vill leka.
Vill ni ha den här?
Vill inte din hund vara med?
Han vet inte hur man gör. Han kanske inte håller måttet.
Titta! Han vill försöka.
Okej. Hämta den!
- Det här klarar jag. - Jag tar den!
Vad gör jag?
- Jag har den! - Vänta!
Jag har den inte.
- Jaha! Det där var övning. - Tog Barbara Ann den?
- Gör om det! - Vi kör en gång till.
- Den är din, Hub. - Den är min.
- Ät grus! - Den studsade snett.
Du klarar det, det vet jag.
Visa dem, Hub. Visa vad du går för.
Vi försöker en gång till.
Jag grejar det.
Jag ska visa dem.
- Milda makter! - Vilken landning!
- Klarade han sig? - Skrytmåns!
- Kan du lära mig det? - Är vattnet rent?
Han mår fint.
- Han flög som en jumbojet! - Han hoppar bra.
- Som frisbeehundarna. - Hundar flyger inte!
Vad är han för hund?
Du tror mig ändå inte.
Jag lovar att inte säga nåt.
Det avgör saken.
Vi hade ett avtal. Du skulle inte säga nåt.
Hallå! Det var inte jag som flög rätt upp i luften framför henne.
Jag ville fånga bollen.
Hubble, du flög.
Dragningskraften är starkare på Sirius.
Det är en mycket större planet.
Som en astronaut på månen som hoppar högre och längre?
Jag kan göra mycket, men inte fånga en fånig boll.
Vänta lite! Är det en rymdsten du har?
Alla bär den som ett tecken.
- På vad? - På vår hemkärlek.
Lägg dig ner en stund.
Vi måste laga woofern.
- Låt bli. - Låt mig...
Nu vet jag vad tummar är bra för. Du är snäll, Owen.
- Tack. - Vi borde börja jobba igen.
Du kan inte flyga.
Försök då, men du är en jordhund.
Tre, två, ett...
Uppskjutning!
Upp, upp och iväg.
Barbara Ann!
Vi undrar vad han lär dem...
Jag kan flyga!
Tony?
- Dumma boll. - Jag har den.
- Jag med. - Min pappa byggde den där.
Det kunde bli din egen koja.
Kom hit!
3942.
Rör den inte. Det måste vara en kod.
Du är väl 3942?
Jag är här!
- Detta är 3942. - 3942, svara.
- Det gör jag ju! - De kan inte höra dig.
Grand danois ankomst bekräftat.
- Åh, nej! - Ankomst?
- Jag upprepar: Grand danois på väg. - När?
Det är sent, hörni.
- Vad var det? - Ingenting.
Mår du bra? Du ser blek ut.
Jag mår fint.
- Grand danois kommer hit. - Det är illa.
Hon blir inte glad.
- Är Grand danois en tjej? - Javisst.
Häftigt!
Nu är det kört. Hon väntar sig nog en rundtur.
Då gör vi det.
Du förstår inte. När hon ser det jag sett, ger hon ordern.
Vilken order?
Kom igen. Berätta. Vad är det värsta hon kan göra?
Global hemkallelse.
- Global vadå? - Hemkallelse.
Alla hundar hemkallas för straff och omskolning.
- Det går inte. - Det görs gradvis.
Stad för stad, en dag i sänder. Men hon klarar det.
- Varför? - Det sa jag ju.
Vi ska inte vara husdjur.
Inga hundar kvar.
- Det får inte hända. - Det avgör inte vi.
Vi kan dressera hundarna.
Du kan visa hur de ska bete sig.
Sen hittar vi på nåt om att hundar styr.
Jag kan låtsas att jag ägs av dig.
Jag är redan i tillräcklig knipa. Aldrig i livet.
- Vad har du gjort? - Vi pratar ju.
Det är ett problem, och det var mitt fel.
Är det lite för kyligt? Vi går in och värmer upp dig.
Svårt att tänka sig en värld utan hundar,
men man kan inte styra ödet.
Det vet jag.
Men om du ger dig av, och alla andra hundar med,
då...
Vem är då er bäste vän?
Vi ska välkomna Grand danois med pompa och ståt.
Er stolthet och heder måste välla fram.
- Shep! - Förlåt.
- Spagetti och köttbullar. - Hopplöst!
Då lämnar ni jorden för evigt!
Inte nu, jag hojtar! Ni måste lägga manken till!
Det gäller Grand danois, inte nån liten snorvalp.
Hon hänger upp er i svansen!
Inte i svansen.
- Vad sa han? - Han är lite stressad.
Låt mig prata med dem.
Ni vet att vi ber er visa vad ni går för.
Att ni förtjänar att bo kvar hos dem ni älskar.
- Det vill vi mer än allt annat. - Vi gör vad som helst.
Det vet jag.
Bara gör ert bästa.
De svarar bättre på uppmuntran.
Då börjar vi om.
När danoisen går förbi måste ni buga djupt.
Era huven ska vara lägre än hennes.
Vi övar det. Jag är hon.
Tack, jordhundar. Trevligt att träffas.
Jag är så glad att få besöka er fagra planet.
Tralala, och så vidare.
Inte illa.
Inte illa? Det var fräckt!
Det var bra. Jag uppmanar er att öva.
Det är en hållning. Värdig och allvarlig.
Hur vi kan få henne att tro att vi styr?
Connie hade en idé. Berätta!
När en stor ledare besöker Vita huset
håller de formell middag.
Underbart att samlas så här. Det borde vi göra oftare.
Det blir svårt, Ers majestät. Jag övervintrar på kusten.
För mig också! Jag övervintrar på prutten.
Men Nelly!
Det var pinsamt. Ingen fara.
För in första rätten.
- Biff! - Jag sa att jag var hungrig.
- Våra komplimanger! - Läckert!
Det är väl inte hot dog? För det vore fel.
Får jag smaka? Lätt blodig. Titta!
Självkontroll!
Jag ber om ursäkt för eventuella fjärtar.
- Är det kycklingbitar? - Det är paté.
- Vad är det? - Franska för köttbiprodukt.
Skicka patén.
Människor är tamare än jag trodde.
Tack så mycket.
Har en Grand danois besökt jorden förr?
- Du pratar med mig. Det går inte. - Visst ja!
Det var väldigt länge sen.
Det blir det tjusigaste mottagandet nånsin!
Nu sitter vi i skiten.
TILL SALU
- Vad snofsig du är! - Hej, hjärtat.
Vi har en stor dag i morgon. Vi ska sälja allt!
FÖRBEREDELSER FÖR GRAND DANOIS
Fokusera på bollen.
Okej, Hub. Dags att sova.
Jag kan nog bli rätt bra på det här.
Det spelar ingen roll om du ändå ger dig av?
Det är klart. Det är ändå bara en dum lek.
Är du orolig?
Det är inte ditt fel.
Vill du ha ett kex?
Nej.
Det svårt att åka hemifrån.
Men det viktiga är vem du är tillsammans med.
Du och dina föräldrar har det bra ihop.
Tack.
Släck lampan.
Jag tar itu med dig sen.
- Nu måste du berätta. - Vadå?
Varför snor du runt?
Jag skapar en mental barriär.
- Förlåt? - En mental barriär.
Det håller negativa tankar borta.
Säkert.
Vad sägs om att aldrig ha mardrömmar mer?
- Aldrig? - Aldrig nånsin.
Sådär. Sov nu.
Mental barriär. Att du gick på det!
En doft av kakor...
hjälper till att sälja huset.
Atmosfär av kakor säljer hus.
Jag känner det på mig. I dag gäller det.
Hela familjen ska hjälpa till. Upp och hoppa!
Jag måste rasta hundarna.
Jag behöver dig här hemma i dag.
Va?
Inget är viktigare än hundarna just nu.
Vi har haft några intressanta samtal på sistone.
Särskilt ett från Connies mamma.
Vi tycker att det är dags att du slutar hundrastningen.
De behöver mig nu mer än nånsin!
I dag behövs du här, bland folk.
Kom ner om en minut.
Inte bra.
Se upp för Hubble.
- Inte i dag! - Jag tar honom.
Stanna här. Han får sitta vid dörren.
Sitt fint och säg: "Hej, vi har öppet hus i dag. Köp allt!"
Precis sådär ska du säga.
Hon är ihärdig som en terrier.
- Kolla in knäppjycken. - Vilket freak.
Han är ensam.
Nu borde det räcka.
- Vad var det? - Det lät som en ljudbang.
Le!
Gulligt.
- Var det en ljudbang? - Det kan inte stämma.
Byt skjorta, och dela ut infon.
Som barn hörde jag ofta ljudbangar, men vi bodde vid en flygbas.
- Vad mysko. - Klockan tickar!
Tack.
Fint, tack.
Mamma?
Kul att träffas.
Jag har letat efter dig.
- Vandra gärna runt! - Jag hittar inte Hubble.
Han är säkert här.
Hubble är borta.
- Räck över honom. - Jag försöker.
- Jag har vittring på dem! - Det är Frankie och Fred.
Grand danois kan komma i dag. Han får inte försvinna.
Rakt av.
Snaggat.
- Vi rakar honom. - Ja!
Jag sa hunden!
- Där är han! - Hjälp!
- Håll tassarna borta! - Sluta!
Ni ska allt få!
- Dags att dra. - Ta honom!
Spring!
- Jag ska nafsa dig i rumpan! - Den lille är min.
Min rygg!
Rött ljus!
Vi är laglydiga medborgare.
- Där är de! - Grönt betyder kör.
lväg igen.
Dit bort!
Nu har vi dem!
Lattjo lajbans!
Vad var det för gas? Jag är helt yr.
Owen, vad gör du?
Vad är det här?
Grand danois.
- Vad tjusig hon är. - Tyst.
Kan nån säga åt henne att sluta svaja?
Spring!
Buga.
Mamma, pappa.
Buga er.
Buga inför drottningen!
- Det är ingen hund. - Vad är det?
Det är en råtta med peruk!
Vad är det med er? Förstår ni inte vem hon är.
Vilken underbar överraskning.
Vi undrade just när ni skulle masa er hit.
Får jag bita honom?
Det här får du förklara, 3942.
Mitt nummer! Jag är inte här just nu, men lämna ett meddelande.
- Ta dig i kragen. - Förlåt mig.
Jag representerar Sirius.
Är det ingen av er som vet hur man hälsar ledaren välkommen?
Nu sitter ni i skiten!
Kom med mig.
Jordhundar - och du, 3942,
ni har vanärat mig.
- Vad är det som händer? - Inget bra.
Det här är kanske en tröst - vi visste att du skulle tabba dig!
- Tillbaka! - Ja, Ers höghet. Genast.
Alla rykten jag hört om planeten verkar bekräftade.
Ingen dominans eller värdighet.
Vi hade en formell middag planerad...
- Knip nos! - Nog nu!
Din välkomstkommitté var mycket avslöjande.
Det tvingar mig att ge order om global hemkallelse.
Jag har sett tillräckligt.
Vänta!
Det har du inte.
Du får inte kalla hem dem. Snälla du.
Hundar gör mycket för världen som du inte har sett än.
De skyddar oss och håller oss sällskap.
De varnar oss om faror.
Vissa hundar jobbar med polis och brandkår
och uträttar saker som vi aldrig skulle klara.
Andra hundar leder dem som inte kan se.
Vi behöver dem för så mycket.
Var stolta över dem, för människor älskar hundar.
Visste ni det?
Vi älskar varann.
Hur kommer det sig att en pojke pratar med mig?
- Tja... - Ansvarar du för detta?
Det är inte Hubbles fel. 3942, menar jag.
- Det är inte hans fel. - Låt mig sköta det här.
Förlåt.
Men tänk över vad jag sa.
Kärlek?
Nu kommer de.
Hubble.
- Vad hände? - Hon åkte hem.
- Är det över? - Det är det.
- Jippi! - Det var din förtjänst.
Men du då? Är du här?
Jag är här.
Otroligt! Jag trodde att jag sumpade det.
Vart är de på väg?
Alla är nog lite trötta.
Vi kan fira sen.
Nu kan vi spela boll!
Det måste vara svårt att lämna Sirius,
men det viktiga är inte var du är, utan ditt sällskap, eller hur?
Ja.
Vad är det, Shep?
Min söta mamsell.
Wilson?
Du är min snälla Nelly.
Du är så söt.
Vad är det?
Jag har inte varit särskilt tillgiven.
Du är annorlunda. Det gillar jag.
Andra hundar visar sina känslor.
Du ska veta att jag gillar dig.
Jag är inte van vid sederna.
Det gör inget.
Du sa att du gillar mig. Hur många hussar hör det?
Owen.
Hjärtat.
- Mamma? - Miss Ryan är här.
Hon vill prata med dig.
Om vadå?
Jag vet allt om Barbara Ann och vart hon skulle ta vägen.
Du förstår inte. Hon har gått upp i rök.
Nelly!
Åh, nej!
Han måste vara inblandad på nåt vis.
Och vad gör vi när ni flyttar härifrån?
Det är inte Owens fel.
Gå in, Connie.
- Han försökte stoppa dem. - Vilka då, Connie? Vem tog dem?
Hundarna.
Den andra hunden.
Från yttre rymden.
Det är nog bäst att du går.
Är det för att vi har flyttat runt så mycket?
Det har väl gjort sitt till.
Husköpet är inte klart ännu.
Vi kan fortfarande ändra oss. Vad ska vi göra?
Varsågod.
Flyttgubbarna kommer i morgon.
- Var är din keps? - Den är borta.
Du vet att vi ger dig en ny hund.
Snart, jag lovar.
Jag kanske inte borde ha nån hund.
Säg inte så. Du av alla förtjänar en hund.
Och slutligen en udda nyhet.
En drastisk ökning av stulna hundar har noterats över hela staten.
Myndigheterna har ännu inget spår,
men de gör sitt bästa för att nosa reda på förövarna.
Vi ses i morgon kväll.
Förlåt mig, Hubble.
Jag svek dig.
Jag borde ha hållit tyst på kullen.
Hoppas att du inte råkade illa ut för det.
Jag tänkte inte på...
Jag tänkte inte efter.
Alla hundar försvinner på grund av mig.
Jag vet att du inte kan höra mig.
Jag saknar dig så mycket.
Jag hade aldrig en vän som du.
Jag ville så gärna ha dig kvar,
men jag...
Jag vet att du är hemma nu.
Hoppas att jag inte ställt till det för dig.
Hoppas att de inte är elaka mot dig.
För du är en duktig pojke, Hubble.
Det är du.
Du är en duktig pojke.
Det är du.
En duktig pojke.
Jag har ofta undrat vad det var hos människor
som ledde så många av oss vilse.
Vad får oss att glömma erövringarna?
Varsågod, 3942.
Tala! Upplys mig.
Jag tror att det är vänskap.
Människor och hundar har skapat ett hem tillsammans.
Ett hem. Det inspirerar stor lojalitet.
Då frågar jag dig nu. Var ligger din lojalitet?
3942?
Kalla mig Hubble.
Owen! Dags att åka.
Hej då.
Var det en ljudbang igen?
Nej. Flyttkarlarna stängde dörren.
Kom igen, kompis. Vi måste iväg.
- Pappa! - Det var en väggrop.
Nej, det var för högt.
Ljudet var för högt.
- Stanna! - Vad är det?
- Stanna bilen. Jag glömde nåt. - Vad?
Owen!
- Vart ska du? - Det är hundarna.
Det var en ljudbang.
Snälla...
Titta på molnet däruppe.
Ja.
Hit!
Är det den här knappen? Rör det inte.
Jag vet vad jag gör.
Vänta.
Lyssna.
- Jag saknade dig, Owen. - Här är grabben!
- Skönt att se dig! - Vilken resa.
Det är sista gången jag flyger raket.
Där är hon.
Hej, mamma!
Tjenare! Här är jag!
Hej, pappa.
Han är hemma igen. Säg hej, Shep.
Är du här?
För gott?
Ja.
Grand danois fastslog att vi är en ny hundras.
Jag saknade dig.
Jag vet. Jag hörde dig.
Gjorde du?
Du är också duktig.
Jag glömde det nästan.
Jag får stanna, på ett villkor.
Var det din woofer igen?
Hubble?
Jag har massor med frågor kvar.
Hur ska jag veta vad du tänker?
Börja packa upp.
Vi är hemma för gott.
Duktig pojke!